Pável István - Kiadom magam

SZERELEM
(10 óra)

> nos most ha magamba szállva
> kihasználva ártó magányom
> rossz sorsom végig gondolom
> értem csak alig hat fájó lábon járó
> nap szaladt el sután a többiek után
> mióta nem láttam őt
> mégis érzem megöl az a tíz hosszú óra
> egy örökké valóságnyi szenvedés
> mi hátra van még addig a mámoros
> percig amikor újra láthatom
> kitárt karjaimba zárhatom
> lelkem szép jobbik felét EMESÉM

> Bp. 2005.08.06-07.

> -

> © Pável István, 2005