Pável István - Kiadom magam

KÍSÉRTÉS

> negyvenes éveimet taposom régen de a láng már
> legbelül úgy elcsendesül ártó nagy melegének
> most csak a zord emléke mi éget majd feledékeny
> elmém végül már nem is ismeri fel nem a láz vár

> és csak a szárnyaim fáradt izmai jelzik a múltban
> bírtam az éjben az égben a víg madarakkal a versenyt
> állni igaz hogy vinne a szív ma magasba a percek
> intenek arra feledjem mert aki fekszik a búban

> egy párnán rágódva a tegnapok elfeledendő
> ízein már a kaszásnak a csörgő lépteit érzi
> még a pokol vértől maszatos csúf rémei nézik
> és kérdik mire vársz te hamis jöjj mert elegendő

> még az erőd hogy a földről feltörj jöjj ide várunk
> itt közösen fogjuk mi az új szereped kijelölni
> tudod nem is árthat a nemlét mert nem lesz kire lőni
> majd a haragjának hamis átkát hős ki nem állunk

> zúgták lent neked ártani vágyó árnyak az úton
> úgy hogy tudtad a zajban a lelkedet égetik egyre
> tétova csend az a legszebb perceidet élteti benned
> jéghideg önmagad árnyát látod társtalanul most

> mondd azt már nem is érdemes élnem nézd hamar elmúlt
> hű az a nagy tűz hűs ma az érzelem képzeleted már
> űz ide hozzánk hogy fáj életed észreveszed tán
> úgy vonz téged a csend ami itt lesz és ha ma elfutsz

> rémek elég legyen ártó gondolatokkal az énem
> mérgezitek ti amíg magam is rút fényeitekben
> látom a helyzetemet rágós csúf tényeitek nem
> pontos tükrei múltnak a sorsnak ott van az élet

> még ereimben lüktet a vér ami néha az arcom
> vonja be pírral még a halál kertjében is élet
> ébred ahogy lehet és ez a zord természet igénye
> nos nem a képzelet űz velem ártani kész a haragvó

> elmét gondolatokkal felkavaró ravaszul bán-
> tón kitalált tréfát de valóban igaz megesett egy
> özvegy jött talpig feketében nagy szeretettel
> és kegyelettel telve jelezve hogy oly makacsul fáj

> még a halál de a jól átlátszó blúza feszült és
> vonzó udvarok szép bimbók kivirulva jelezték
> győztes az élet súgja a lelkem furcsa egy emlék
> mit felidéz ma az elmém rám várj újra derűs lét

> Bp. 1999.nyara - 2000.02.21 .

-

© Pável István, 2005