Pável István - Kiadom magam

NE LEGYÉL KÖLTŐ

> ne legyél költő
> soha
> te ostoba
> hisz oly kevés
> a bér
> mit a kevély
> költészet fizet
> egy elrontott életért
> azért
> hogy érzékeny lelked
> a mennybe emelhesd
> lemondasz arról
> mi neked is jár
> hogy egy társ
> majd egyszer igazán
> rád találjon
> de álljon
> meg még időben
> mi
> nincs
> is
> bőven
> a halottas menet
> mi téged
> élve
> verseidbe temet
> bár
> igazán
> kell
> hogy megértsenek
> és
> ez az érzés
> vezeti kezed
> mikor
> zord
> soraid papírra veted
> és ha némi tisztelet
> jár is ezért
> neked
> cseppet
> sem
> önző
> költő
> te így
> mindig
> magányos leszel
> mert egy átok
> a költők sorsa rád ront
> és rád önti szennyét
> mit csak a nemlét
> moshat
> le rólad
> és elmarad
> akkor
> a
> remélt
> felismerés
> ezt elrontottad
> nem rég

> Budapest 2004.11.11 .

> -

> © Pável István, 2005