CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

VARGA IBOLYA - SZELÍDEN

16. OLDAL

SZÉGYENLŐS HOLD

> Az ablakomon belesett a Hold,
> És látta, ahogy elindulsz felém.
> A huncut tudta mi következik,
> S félelmet ültetett belém.

> És egyszerre csak takaróm alatt,
> Ott éreztem forró kezed nyomát.
> Elpirultál Hold! Megbánod még,
> Hogy kilested ezt az éjszakát!

> Gyöngéd kezed leseperte rólam
> Ingemmel együtt a félelmemet.
> Ó Hold még Te is felizzanál.
> Ha ez a kéz simogatná fejed!

> Édes terhem lettél és az ágyunk
> Lágyan ringó bölcsővé lett most már.
> Szégyenkezel, Hold? Ilyet nem láttál
> Nyári éjszakákon az én ablakomnál!

> Csók lepi el testem, szavaid zenélnek.
> Ez életem legszebb éjszakája volt!
> Drága verítéked, mint harmat hull rám.
> Nesze itt egy kendő, törülközz meg Hold!

> Újra ring a bölcsőnk. Hogy tudsz így szeretni?
> Lebegek, én már nem e földön vagyok!
> De azt még láttam, hogy tüzes lett a Hold,
> S keresett gyorsan egy másik ablakot.

> 1978

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ