CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

VARGA IBOLYA - SZELÍDEN

21. OLDAL

TEREMTÉS-JÁTÉK

> Megfogtam a Napot,
> s kezedbe tettem: láss, élj, melegedj!
> Te tovább rúgtad, azt hitted, labda.
> A vaksötétet jobban kedveled.

> Elkaptam egy Csillagot.
> Szeretettel a homlokodra tettem.
> Te gyorsan letörülted onnan,
> jobban szeretsz élni jelöletlen.

> Kitaláltam egy Dallamot,
> s eldugtam éjjel a füledbe!
> De Te vad zajjal űzöd onnan,
> s irigykedsz most a süketre.

> Érleltem a Gyümölcsöt neked!
> A Tudásért, hogy te, - én vagyok!
> De hited lett, amit ember tanít,
> s prédikálnak ál-apostolok:

> hogy te a bűnben fogantál,
> hidd, te a bűnben születtél...
> Így hát eszerint is élsz már,
> de engem megbélyegeztél!

> Elkötöttem a Szivárványt!
> Egy reggel a hajadba fontam.
> De te gyűlölöd a sokszínűséget,
> nézel hályoggal, elvakultan.

> Szedtem a Mezőről tarka csokrot!
> Alkonyatkor a kebledre tűztem.
> De te tüsszögsz a zöld szagoktól.
> Lihegj hát a civilizált bűzben!

> Madarakat küldtem neked,
> hogy felülről láthasd magadat!
> Te ágyúval lőttél e tükörre,
> s legyilkoltál minden madarat!

> Kezedbe ejtettem a Magot!
> Hogy tested, lelked tápláld vele.
> De te manipuláltad a haszonért!
> Amit vetsz, majd fiad aratja le.

> Száz Csodát is mutattam neked!
> Volt varázslat, tündér, óriás,
> Gyógyulások, menekülések...
> Nevettél: ez trükk csak, semmi más!

> Megkértem hát a Tengert,
> hogy kékségével szelíddé tegyen.
> De te mérget kutyultál válaszul,
> hogy ő is egészen halott legyen!

> Végül rábeszéltem a Holdat,
> töltse meg szíved szerelemmel!
> De ő lefogyva kullogott vissza,
> hogy kár a gőzért, ott már nincs hely!

> A játéknak vége! – szólt most az Úr,
> - kapod, kit alkottál társadul,
> kit Te magad formáltál gonoszra,
> osztva őt mennyre és pokolra:
> s válaszként minden gyalázatra
> eztán ő tanít alázatra.

> 2004

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ