CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

VARGA IBOLYA - SZELÍDEN

12. OLDAL

ERDŐBEN

> Besüt a nap a bokrok között,
> Boldogan állnak a fák.
> A szomorú tél elköltözött,
> gyönyörű most a világ.

> A reggeli nap bontott sugarai,
> mint csodálatos fényeső
> a levelek közt lágyan lehullnak.
> Ébresztőt süt az őserő.

> Csak állok ott a sugarak alatt.
> Mi lenne, hogyha összefognám?
> Levél, ha hajlasz harmatcsepp alatt,
> hajolj le ide, a földre hozzám!

> Titkot súgok a füledbe én:
> elpirulsz, ha hallod, meglásd!
> Hogy Ő meg én, sejtetted ugye?
> Már régen szeretjük egymást.

> Kezemre ejtetted könnyed, ne sírj!
> Vagy csak harmatod esett le lágyan?
> Vagy az én szememből hullt e vízcsepp?
> Mert most nem jött, akire itt vártam.

> 1977

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ