CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

VARGA IBOLYA - SZELÍDEN

38. OLDAL

AJÁNDÉK

> > Na most van itt néhány
> > magzatnyi öröm
> > mi elvetélt, meg sem született
> > s csak annyira fáj már
> > mint egy beszakadt köröm
> > mint megbánt ajándék, csonka szeretet.

> > Hát már soha nem tanulsz meg
> > véglegesen adni?
> > Minden ajándékod ideiglenes!
> > S én úgy őrzöm meg neked,
> > mert félek elfogadni,
> > hogy bármelyik percben visszavehesd.

> > Ha hosszas megfontolás után
> > egy pillanatnyi szeretetet
> > mégis ajándékba hoznál,
> > látom, ahogy nyomban számolod
> > a túllépett költségkeretet,
> > szemeddel hátrálsz, már visszakoznál.

> > Mint most az áldott ünnep után,
> > az elégedettség jó, ha egy napos,
> > máris kúszik az arcodra a félelem.
> > Már bánod a bőkezűséget.
> > Ez a biztonság mindig viszonylagos,
> > a kétségbeesés a szükséges lételem.

> > Ezért őrzöm a lim-lomot,
> > amiket más már kidobott
> > volna,
> > hogyha a „kár volt” elég erejével
> > visszavennél tőlem minden percet,
> > s az ideiglenes semmi téglaházat épít,
> > és én maradok itt kifosztva,
> > az ócskaságok erdejében végre
> > a biztonságos véget kimondva.

> > De újra és újra beállok a sorba,
> > s hálát mutatok.
> > A csomagolást, blokkot gondosan elteszem.
> > A tőled függőség főműsor-idejében,
> > a kiszolgáltatottság hámjával testemen
> > könnyeim mögé rejtezem,
> > s hagyom, hogy Te játszd az életem.

> > De most beajánllak az Úrnál,
> > hogy amikor majd én vétkezek,
> > bocsássa meg, hogy lelkemnek
> > egy piciny darabjával
> > mindvégig fogtam a kezed
> > leéltem veled egy életet
> > szeretetben féltettelek
> > - az elszámoláskor derül ki csak -
> > neked adtam, hogy védd magad,
> > mikor társammá fogadtalak.

> > 2004

> Urbán Orsolya: Ajándék

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ