CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

VARGA IBOLYA - SZELÍDEN

30. OLDAL

TRÉNING

> Én küzdök érted lépten, nyomon.
> A közöny és érdektelenség lehúz,
> mint bűzös, sötét, titkokkal teli mocsár,
> ott pöffeszkedik két ember között,
> legyenek akár tenyérnyi távolságra is.

> Mosolyogva nézek a szembejövőre,
> hátha tükörként mutat nekem arcot.
> Én átlátok rajta, ő átnéz rajtam,
> s megy tovább a semmibe, ahonnan jött,
> s szentül hiszi, sürgős dologban jár el.

> Intézi, ami neki fontos, előre csak!
> Furakszik, zsarol, zsíroz, elégedetlen,
> „Kicsiben az életet élni sem érdemes,
> élek a fényben!” – mondja, s bekucorodik
> egy boxba a kávéházi füstben.

> „Irigyelj csak engem, én sikeres vagyok” - sugárzik.
> A tyúkszem a menedzsercipőben
> is éppúgy fáj. Tartalék-zokni a lábszag
> ellen, a valódi bőr lap-toptáskában,
> „Nekem simán megy minden, hiszed?”

> De az ajtón kijutva ordít a telefonba,
> anyázva száll a luxusautóba be, nagyot
> kortyol az ásványvízből, - a gyorsítóra kell,
> csikorogva sírnak, kavicsot szórnak a széles
> gumik, elől csonttörő rács csillan a napban.

> Kiáltanék utána, hé, az élet nem arra van!
> Te már jóval korábban eltévedtél!
> De úgysem hallaná, már 600 decibel
> süketíti, dönget az úton, siet tovább,
> s zárja vasabroncsokba túlpörgött agyát.

> Úgy gondolkodik, úgy érez, él, ahogy kell:
> a félelem a vesztéstől sarokba szorítja,
> otthon is riasztóval védi, ne lopják a lelkét.
> Hja, barátom, a riasztó akkor is szól,
> ha olykor szárnyalni támadna kedve.

> Én próbálok küszködni, most tollal
> A mosoly egyenként már rég nem elég!
> Szólok: álljatok meg, nézzetek körül!
> Csak egy érintésre lépjetek közelébb!
> S kérdezzétek egymástól: segíthetek?

> Új kapcsolati tőkét kell építeni,
> de most érdek nélkül kezdjétek el!
> Tegyetek egy kis jót bárkivel, csak úgy!
> Merjétek hinni, hogy mindig megéri, s néha
> hordjátok nyitott tenyéren a szíveteket!

> 1998

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ