CÍMLAP | TARTALOMJEGYZÉK | AJÁNLÁS | ELŐSZÓ | ÖNÉLETRAJZ | IMPRESSZUM

VARGA IBOLYA - SZELÍDEN

22. OLDAL

ÓDA A BÜROKRATÁHOZ

> Kérelmeimmel sorba-állok,
> kilincseidnek szalutálok,
> hajbókolok a hivatalsegédnek,
> szomorú, de tény: ők is lenéznek.
> Míg várok rád, mert tárgyalsz mással,
> izzad a bőrkanapé. Telve a vággyal,
> ügyintézési lázzal, - egy szekrény a kérelmeké.
> Hellyel kínálsz, hogy fölöttem állhass,
> rideg modorral továbbalázhass,
> szívélyes mosollyal tőrödbe csalj.
> Márkás öltönyödre, mit kaptál tavaly,
> korpás hajadról csepeg a vaj. S kiszólsz:
> „Tárgyalok, hát most ne zavarj! Nos, khm, hát...
> Elolvastam, majd értesítünk, nem rajtam áll...
> A testület, a döntés, és a jogszabály...
> Addig itt írd alá, nincsen semmi tétje...”
> A lap alján vöröslik az ördög pecsétje!
> S látom, rajtam-átnéző tekinteteden,
> hogy soha nem fogsz megbékélni velem.
> „A lelked akarom, s némítani szavad,
> cenzúrázva legyen minden gondolat!
> Amíg itt a bűvkörömben élsz,
> jól teszed, ha minden percben félsz!
> Nem segítek és nem magyarázkodok!
> El ne hidd már, hogy Teérted vagyok!
> Az én hallgatásom nem beleegyezés!
> Nálam még a csend is megfenyegetés!
> Tájékoztatni téged? ugyan! hol élsz?
> Én döntöm el, hogy Te mennyit érsz!”
> Ez van a Te arcodra írva.
> Legszívesebben elfutnék sírva, de
> fogom a papírt s mosolyogva mondom:
> - Felejtsd el, hogy kértem! Majd én megoldom.
> Nem kell többé semmi, semmi tőletek!
> Én ezennel szakítok veled!
> Ne hívj, ne keress, elmegyek, szia!
> Te semmit nem változol, Bürokrácia!

> 2005

ELŐZŐ OLDAL - KÖVETKEZŐ OLDAL

*

NETKÖTET PROGRAM - IRODALMI RÁDIÓ