_

Ajánlás

> > > Kisfiam kedvenc könyve Nagy L. Éva egyik verses meséskötete.

> > > „Felnőtt” versei is meseszerűek, szelíden mitikusak.

> > > Ha hosszadalmasan olvassa, hallgatja az ember versszövegeit, egy csendesebb, tisztább, bizalomtelibb világba repül.

> > > Hagyományosan ízesek (szinte „háziasak”) itt a színek, ritmusok.

> > > Örök korba, Dayka és Lisznyai érájába merülünk, s kiszabadulunk egy időre a globalizálódás ringlispíljéből. Kedves, otthonos, barátságos, bizalmat keltő, vallomásos és vallomásra bíró a hangnem, az üzenet.

> > > A legfontosabbat tudja a költőnő: óvnunk kell keserves szélmalomharcok árán is rettenetesen romló környezetünket. Minden épségére intő, épkézláb verssor, mely kehelynyi üde levegőt, kupányi tiszta vizet eredményez, evangéliumi értéket képez. S azt is tudja a kései Éva, hogy bűnös mulasztásainkat, csalafinta elcsábulásainkat jóvá kell tennünk, minél előbb, Isten oltáránál.

> > > Úgy fáj neki, mint Szép Ernőnek, József Attilának mások nyomora, sokak szenvtelen kíméletlensége, s olykori saját tehetetlensége. Egyik legmeghatóbb darab e tárgyban a „Flaszteros”. Időszerű tartalom, részvéttelien hiteles megfogalmazás.

> > > Mégis, hogy visszatérjek az indításhoz, engem is színpompás, népéletes, ízes-mázos meseversei ragadnak el főként. Tessenek csak ízlelgetni a Gombamesét, Borka boszorkát!

> > > Dr. Turai Kamil
> > > egyetemi docens

..

Ajánlás

> > > „A vers nekem már nem csak játék,
> > > hanem Istentől kapott ajándék.”

> > > Vallja magáról Nagy L. Éva, aki Kecskeméten 1954. április 26-án született.
> > > Szüleinek gyermekkorban való elvesztése egész életére, létére, gondolkodásmódjára kihatott. Tizennégy éves kora óta dolgozik, szakmát és kereskedelmi érettségit is munka mellett szerzett. Ma áruházvezetőként dolgozik. Mindig a munkájának élt.
> > > Testvéreinek elvesztése, sikertelen házasságai, idegrendszerét egyre jobban megviselték, és már-már a végponton elkezdett írni, verselni, szívből, lélekből. Azóta ontja elsősorban a rímes, magyaros, dallamos verseket, de kifejezésmódja sok versében egyéni. Verseit, szenvedések és szenvedélyek fűtik. Ma már kiegyensúlyozott, boldog embernek vallja magát. A „MONDD MIÉRT?” című versében így ír:

> > > „Egyszer én sínen is lehetnék, de ijesztenek vakvágányok.
> > > Sirályok sírnak a fejem felett, mint torz hangú csalogányok”

> > > Kedvenc költői: József Attila és Radnóti Miklós. Ma már verseiben megtalálható a társadalomkritika, politika, hazafias témák., és a gyermekversek. Mindenkiről és mindenkinek ír. A „FLASZTEROS” című versében írja:

> > > „Nincsen munkám, nincs kenyerem, itt vergődök a flaszteren.
> > > Már leírtak, elkapáltak, jaj de sokszor megaláztak.”

> > > Aggódva figyeli magyarságunk megkérdőjelezhető jövőképét.
> > > Az „ÉRCETEK-ÉRTETEK” cím versében így fogalmaz:

> > > „Össze kell fogni újra még, úgy élhet nemzet s a nép.
> > > Akkor a magyar fenn marad, halljátok intő szavamat”

> > > Első verses kötete: „A VERS NEKEM” 2003-ban megjelenése után, gyermekverseket kezdett írni. Azóta megjelent három verses kifestője:
> > > • Csingilingi
> > > • Tavasztündér
> > > • A tél csodái
> > > Ezt követte két gyermekeknek szánt kötet:
> > > • Ragyogjatok kis csillagok - gyermekversek (2004)
> > > • A falu rosszai meseverses könyv (2004)

> > > 2004-ben társszerzőként szerepel, a „PÁRHUZAMOK” című verses kötetünkben. 2005-ben verses-zenés CD lemezt jelentettünk meg Szénási Pál Bertalan dalszerző közreműködésével. A „BOGÁRNYI FÉNNYEL” című versében az alábbiakban fogalmazta meg ars poeticáját: „Én is botorkálok, sötét éjszakába', Egy kis fényt szeretnék vinni, e világba”.

> > > Kovács István József
> > > Pilinszky-díjas költő