> > > > Út az életbe

> > > > Eddig árnyékotokban éltem,
> > > > Sakkbábuként, parancsra léptem.
> > > > Azt tettem, amit akartatok...
> > > > De most már kérlek, hogy hagyjatok!

> > > > Nem leszek irányítható játékszer nektek,
> > > > Kit a játszó gyermekek lassan tönkretettek.
> > > > Szétszaggatott mackó, feledett baba...
> > > > Nem hat rám többé parancsotok szava!

> > > > Mindeddig nekem ösvényt ti vágtatok,
> > > > Most újult erővel az életbe vágtatok!
> > > > El kell mennem, de visszatartotok...
> > > > Kérlek titeket, könyörgöm: hagyjatok!