> > > > Tükörből nézve

> > > > Kihalt folyosón lépted koppan
> > > > S e léptet ezer árny követi.
> > > > A homályban egy fáklya lobban.
> > > > Fényét a falak tükrére veti.

> > > > Megállsz nevetve...
> > > > A tükörrel bátran szembenézel
> > > > Egy jóképű férfi néz szembe veled
> > > > S önmagad láttán büszkeséget érzel.

> > > > Arcod ismét elfordítanád,
> > > > De képed most nem enged.
> > > > Kérdőn néz vissza rád,
> > > > S a rettegés ölt alakot benned.

> > > > Bámulod önző önmagad,
> > > > De már nem találod szépnek a képet.
> > > > Túl hidegek ezek a falak...
> > > > És túl csendesek a magabiztos léptek.

> > > > Nem ismered valódi énjét
> > > > Annak, ki szemedbe néz.
> > > > Most látod először igazi lényét,
> > > > Mely magával húz; úgy érzed félsz.

> > > > A felismeréstől ordítanál.
> > > > Futni kezdesz, de lépteid üldöznek.
> > > > Egy ismeretlen előtted áll
> > > > S te kétségbeesve rohansz a tükörnek.