> > > > Te
> > > > (Annak, akit igazán szeretek)

> > > > Rohan a világ, de lényed bennem nyomokat hagy.
> > > > Értelmetlenül ellenkezek szavaiddal, vagy
> > > > Lehet, hogy beléd szeretek kicsit, és
> > > > Lehet az is, hogy az egész csak tévedés.
> > > > Ellepnek furcsa gondolatok...
> > > > Gyújtom a gyertyát, rád gondolok.

> > > > Sötétedik kinn, lassan leszáll az éj.
> > > > Órák múlnak szótlanul, míg alszik a kéj.
> > > > Lebben egy kósza árny a falon...
> > > > Kinn egyszer szél tombol, másszor nyugalom.
> > > > Idebenn félek. Kimondani már nem is merem,
> > > > Mennyire jó, hogy itt vagy nekem!

> > > > Major Andrea: Te