> > > > A jelen napjában égj!
> > > > Carpe diem! (Bakó Krisztának)

> > > > Álmodj őrülten, s az álmok
> > > > - Mint megannyi tébolyult, álnok
> > > > Gondolat - fonják körbe lényed,
> > > > Eltompítva vakító fényed.

> > > > De ha szíved sötétben gyorsabban dobog,
> > > > S az élet lángja benne erősebben lobog,
> > > > Csak álmodj! Ne törődj a fénnyel!
> > > > A jelen forró napjában égj el!

> > > > Hisz ha holnap hideg holdak várnak,
> > > > S az álmok szürke hamuvá válnak,
> > > > Csak benned fog égni parazsa a létnek,
> > > > S a fénysugarak akkor majd nyomodba se érnek!