# 153 Pázmány Péter II. Ferdinándnak

###### 1636. szeptember 30. Nagyszombat

Szentséges Császárom, kegyelmes Uram!

Tegnap este megérkezett az erdélyi fejedelem [I. Rákóczi György] futára és egy nemesember, akit Felségtekhez rendelt. Jelentette nekem, hogy három dolog ingerelte föl a törököt, ezek miatt fogott fegyvert gyakran megismételt ígéretei ellenére.*

Az első, hogy a hollandok és mások igen szorgalmasan sürgették, hogy tegyenek másik fejedelmet a helyére, mivel látták, hogy Rákóczi segítségével nem tudnak Magyarország részéről pártütést szítani Felségtek ellen. A második, elhitették a törökökkel, hogy Rákóczi szövetségre lépett Felségtekkel, és háborút készít a törökök ellen. A harmadik, valaki e magyarországi részekről megnyugtatta a törököket, hogy Felségtek tartományaiból semmi akadállyal nem kell számolniuk az Erdélybe vonó törököknek. Ezeken kívül, amennyire az idő engedi, Felségtek segítéségét kéri.

Ahogy számítom, Váradra, e megerősített és félreeső helyre fogja magát bevenni, ott várja be majd a törököket. Ha ez megtörténik, és háborút von maga után, nem nagyon látom, ki lehetne, aki elérné, hogy Felségtek tartományai ne keveredjenek háborúba, és úgy tűnjék, hogy Felső-Magyarország gondját teljes egészében magára kell venni.

Isten őrizze meg Felségteket a legnagyobb szerencsében!

Nagyszombat, 1636. szeptember 30.

Legalázatosabb és legelkötelezettebb szolgája:

Pázmány bíboros

Téglásy Imre fordítása latinból

Hanuy, 2. 703 – 304. Nr. 1604. S. k.