# 158 Pázmány Péter I. Rákóczi Györgynek

###### 1636. december 26. Pozsony

Illustrissime Princeps, D[omi]ne Amice obser[vandissi]me. [Fényességes fejedelem, uram, nagyra becsült Barátom.]

Isten kegyelmednek sok ó esztendők végét új esztendők kezdetit s follyássit adjon egészségben érni asszonyommal és az kegyelmed gyermekivel eggyetemben.*

Hetedik hete, hogy kegyelmed az maga állapatjárul semmit nem ír: kin nem keveset csudálkozom, és [a bécsi] udvarnál sem tudják mire magyarázni. Én azért azt hiszem, nem egyéb az oka, hanem hogy kegyelmed a békességet elvégezvén, immár csendes állapatban nyugszik.* Az budai vezér elég fínyesen íra gróf Slik [Schlick] uramnak az békességrül és annak conditioirul [feltételeiről]. Igen szükséges, hogy kegyelmed [II. Ferdinánd] Császár Urunkat őfelségét tudósítsa voltaképpen minden dolgokrul.

Az Imperiumban hála Istennek nagy jó reménségek vadnak. Utolsó levelet 19. Decembr[is] írnak Ratisbonából* Akkor immár az imperialis coronát [birodalmi koronát] odavitték volt; az váras népét és minden benne való vitézlő népet az electorok [választófejedelmek] megesküdtették volt, ad obedientiam et fidelitatem [engedelmességre és hűségre] az római király electiojában [választásában]. És az Aurea Bullának praescriptoma [Aranybullának előírása] szerént, minden fejedelmek követinek és idegen uraknak intimálva volt [meghagyták], hogy kiköltözzenek az várasbul, usque ad peractam electionem regis Romanorum [míg a római király megválasztása be nem fejeződik]. Azért pro certo habemus [biztosra vesszük], hogy 22. Decembr. a római királyságra választották harmodik Ferdinand király urunkat.

Minekutána Panier megverte vala a saxoniai electort [szász választófejedelmet],* bizony dolog, hogy sok csínt cselekedett az Imperiumban, de a Császár hada közzül Galliabul és egyebünnen anni nép gyülekezett ellene, hogy semmi félelem nincsen tőlle.

A galliai királynak [XIII. Lajosnak] az öccse dux aurelianensis [Gaston, orleans-i herceg] sok és nagy úri emberekkel egyben esküvén, azt mondják, hogy ők a királynak örömest szolgálnak, de azt akarják, hogy akik okai ennek az vérontásnak és ellentartók az békességnek, azokat az király mint haza rontóit megbüntesse. És immáris annyira jutott a dolog, hogy a bizonyos békességet mindnyájan reméljük Isten kegyelmességébül. Ezeket kegyelmednek azért írom valósággal, és maga kegyelmed száma nélkül megtapasztalta, hogy sok hamis híreket hintegetnek a békételenek.

Egyébbel kegyelmedet most az új esztendőben nem tisztelhetem; hanem mivel az Úristen sok navalya által alkolmatlanná tett az praedikálláshoz, ím azokban az praedicatiokban, melyekkel az Úristennek tisztességére harminc esztendőtől fogva tanítottam a községet, kinyomtattam egynehányat, és egy exemplart [példányt] nagy böcsüllettel és szeretettel kegyelmednek küldöttem, kérvén azon, hogy mikor fejedelmi gondjaitól üressége lehet, ne resztelje [!] általolvasását. Azt hiszem, hogy kegyelmed pápista praedicatiot [katolikus szentbeszédet] talám nem is hallott. Ottun csak olvasni ne restelje kegyelmed.

Ezzel az Úristentül kegyelmednek minden üdvösséges jókat szívből kívánok.

Posonii 26. Decembr. 1636.

Ill[ustrissi]mae D[ominatio]nis V[estr]ae Amicus ad serviendum paratus [fényességes uraságodnak szolgálatra kész barátja]

Card[ina]lis Pazmany m. p.

Hanuy, 2. 743 – 744 Nr. 1093. 3. k.: aláírás. Eredeti.