| NOÉ NÉPE |  | Magdalena HODONYI - Ickler |

első emberiség, kezdett ketté válni. Ezt a fekete és a vörös tinó szimbólumával fejezi ki. Ami után, amikor a vörös tinót elzavarták, (azokat, amelyek beakarták indítani a kettős szaporodást, utána egy darabig már semmi nem akadályozta a további osztódási sokszorozódást.) Mert azt, hogy számtalan szarvasmarha származott tőle, és mind hasonlított hozzá, ezt fejezi ki. Gondoljunk a piramisok rajzaira az ismétlődő egyforma női, férfi figurákra, vagy napjainkban a klónozással életrehívott állatokra, amelyek pontosan az előbbi állatot formázzák. Azonban azzal, hogy: „a legelső tehén pedig eltávozott a bika színe elöl, hogy a vörös tinót keresse, de sehol sem találta” már a kettős sex általi szaporodást írja le. „Akkor pedig nagy jajgatással, panaszkodni kezdett és csak kereste, kereste. Én pedig láttam, hogy a bika hozzá lép, és megnyugtatja és attól kezdve nem jajgatott többé. Akkor pedig egy másik bikát hozott a világra. S ezután még sok fehér és fekete bikát és tehenet szült. Álmomban pedig láttam a fehér bikát mondja Énok a fiának, amint megnőtt és hatalmas állat lett és számtalan fehér szarvasmarha származott tőle, amelyek mind reá hasonlítottak. Ezek pedig mind hozzájuk hasonló szarvasmarhákat nemzettek.” Vagyis, amikor a Felvigyázók az eget elhagyták és az emberek leányaival (nem Noé népéről van szó) meg nem engedett viszonyban léptek, az akkor érvényben lévő törvény áthágták. Ezért, már az előttünk létező világban megvalósult a kettős szaporodási folyamat, ami folytatódott Ádám és Éva még osztódással létrejött megvalósulása után is. Énok ezt a „Csillaghullás” soraiban tárja fel a legérthetőbben: „Alvás közben szememmel más dolgot is láttam. Láttam fent az eget, és íme az egyik csillag lehullott, a földön felállt, és elkezdett legelni a többi állattal. (Ádám és Éva megvalósulása). Ezután nagy és fekete bikákat
láttam és ezek karámjaikat állandóan váltogatták és legelőiket és üszőiket is váltogatták és kiáltoztak.” Énok ezen látomása nem más, ahogyan az ember elszaporodott a földön úgy lett mind több és több egyenetlenség háborúkkal, ami Kainnal és Ábellel kezdődött és az özönvízig tartott. „Látomásomban újra az égre néztem és láttam, hogy az első után sok csillag lehullott, a földön felállt és elkezdett legelni a többi állattal.” Itt, Ádám és Évából lett további nemzedékekről van szó. „Ezután nagy és fekete bikákat láttam és ezek karámjaikat állandóan váltogatták és legelőiket, és üszőiket is váltogatták és kiáltoztak.” Vagyis Ádám és Éva harmadik fiából, Szétből származó további generációnak nem lett volna szabad összekeverednie Kainból származó generációkkal, ami mégis megtörtént. Ebből keletkezett a káosz. „Látomásomban újra az égre néztem és láttam, hogy az első után sok csillag hullott le és az üszők között, bikákká változtak és azokkal együtt legeltek.” (Ami után össze, vissza folytatódott a kettős szaporodás folyamata). „És akkor a bikák egyesültek az üszőkkel, ezek pedig teherbe estek és elefántokat, tevéket és szamarakat szültek.” (Itt nem a mai értelmű elefántokról, tevékről és szamarakról van szó, hanem arról, hogy mivel apa a leányával, anya a fiával, testvér a testvérrel, beindult a vérfertőzés, és minden káosszá változott. „A bikák pedig ezektől a lényektől megijedtek és elkezdték azokat fogaikkal mardosni és szarvukkal öklelték és szétmarcangolták őket. Azok viszont felfalták a bikákat és elemésztették őket. A föld gyermekei pedig reszkettek és remegtek és elmenekültek előlük. Látomásaimban pedig láttam, hogy a bikák és szülötteik hogyan viaskodtak és miképpen pusztították egymást, amíg a föld kiáltásra fakadt.”
46 | 47

«első ‹előző 46-47 48-49 50-51 52-53 következő› utolsó» | 1- ... 10- ... 20- ... 30- ... 40- ... 50- ... 60- ... 70- ... 80- ... 90- ...