| NOÉ NÉPE |  | Magdalena HODONYI - Ickler |

A KARDOT LETESZIK. „Láttam, folytatja Énok, hogy a kardot, amit a juhoknak adtak, letették és a házba visszavitték és az Úr színe előtt lepecsételték. (Bárcsak Énok ezen jövendölése arra utalna, hogy megszűnnek az ellentétek háborúkkal, értelmetlen vallásháborúkkal együtt. A nukleáris energiák, kémiai szerek nem a pusztulásunkra, hanem az előnyünkre fognak szolgálni). Ezután valamennyi juhot egybehívták a házba és annyian voltak, hogy nem is fértek el. (Mint, ahogyan már én is kifejtettem azért, mert békés, humánus együttéléssel a Föld még húszmilliárd embert is kényelmesen el tud tartani.)” A SZEMEK KINYÍLNAK. „Akkor pedig mindnyájunknak a szeme kinyílt és mindnyájan láttak és egyetlenegy sem volt közöttük, aki nem látott volna. Láttam, hogy a ház igen nagy volt és tele volt. És láttam, hogy egy fehér bika született hatalmas szarvakkal és a rét és az erdő minden vadja, az ég minden madara félt tőle és tisztelte őt. Láttam, hogy valamennyiük fajtája megváltozik és lassan valamennyien fehér bikákká lettek. (Minden ember egyformán lett felvilágosult). A legelső volt közöttük a hatalmas fehér bika a fekete szarvakkal. A juhok Ura pedig örült neki és valamennyi bikának. Én pedig közöttük a középen lefeküdtem aludni és felébredtem és mindezt elejétől végig láttam. És ez volt éppen az a látomás, amit láttam, mialatt aludtam.” AZ ÁLOMLÁTÁS VÉGE. „Amikor felébredtem dicsértem az Igazság Urát és hálát adtam neki. Aztán pedig sírva fakadtam és könnyeim nem álltak meg, csak amikor már nem bírtam tovább. Valahányszor odanéztem, mindig újra könnyezni kezdtem afölött, amit láttam, mert minden úgy fog történni, ahogyan azt én láttam, és az emberek tettei sorra elvonultak előttem. Azon az éjszakán pedig első
álmomra gondoltam és sírtam miatta és szívem megrendült, amiért ezt a látomást láttam.” Vajon mi képesek lennénk-e arra, hogy hasonlóan tárjuk fel a legtávolabbi jövő történéseit. Nem! Énok azonban erre képes volt, mert látomásában végig vezet minket nemcsak az egész Biblián, ami neki a jövőt jelentette, hiszen az özönvíz előtti generációhoz tartozott, hanem bepillantást enged nyerni még a legtávolabbi jövőbe is. Sőt arra is felhívja a figyelmet, hogy csak a tudományok fejlődésével válhatunk jobb emberré. Ha ez sikerül, akkor már nem leszünk hasonlóak azokhoz a vadállatokhoz amelyekről ír.
60 | 61

«első ‹előző 60-61 62-63 64-65 66-67 következő› utolsó» | 1- ... 10- ... 20- ... 30- ... 40- ... 50- ... 60- ... 70- ... 80- ... 90- ...