| NOÉ NÉPE |  | Magdalena HODONYI - Ickler |

rávezessenek a jó irányára. Ezért a TEREMTŐ számára nélkülözhetetlenek. Mindezen elképzelések azért tévesek, mert az első emberiség kettéválasztódott lényeivel keverjük össze. Erre azonban már a legkorábbi időben élt Próféták is felhívják a figyelmet. Sajnos meseszerű kifejezéseik miatt nem értettük meg. Ezért állítunk olyan sok tonnaszámú ellentétes teóriát a „jó és rosszról” évezredek óta. Ezt most korrigálom. Sajnos a fejlődés hiánya miatt az előttünk létező világ, az első emberiség utolsó stádiumát sem tudjuk még bizonyítani, amely igaz elpusztult, de a lét csíráit nem érintette. Azt azonban már igen, hogy amikor génjeik, ha megváltozva is átmentődtek a mi világunkba és valóra váltunk, annyiban változtunk meg, hogy az egyneműség, az egyéni lét fontossága megszűnt, hogy csak a másikra vonatkoztatva legyünk érvényesek. Ezért nem tudjuk elképzelni azon dolgok lefolyását, amelyeket mink csak közösen vihetünk véghez úgy, hogy azt egyedül is megvalósíthatjuk. A fejlődéssel pedig már mink is nagyon ezen az úton haladunk, mint az elmúlt világ lényei. Gondoljunk a művi fogamzásra, a klónozásra stb. Így, ha a Teremtés Könyvét tudományosan elemezzük ÁDÁM egyedüli megvalósulásával, akkor a legérthetőbben tárul fel, hogy az előttünk létező világ nemnélküli volt, és osztódással, klónozással sokszorozódott meg. Azonban úgy, ahogyan abban a valamikori világban az első emberiséggel ez a folyamat végbement, ebben az újjá alakult világban már nem lett lehetséges. Mégis, ha utoljára is, de még egyszer végbement ez az osztódással létrejött szaporodás. Mert, amikor Ádám génje átmentődött, utána annak osztódnia kellett, hogy megvalósulhasson egy tőle ellentétes másik léti csíra, hogy a további kettős szaporodás elé már semmiféle akadály ne gördülhessen. A Teremtés Könyve ezt „Éva” meseszerű megteremtésével írja le.
S, ha tovább folytatjuk Noé bárkájának szimbólumával, akkor annak értelme sem más mint, hogy az előttünk létező növény és állatvilág csíráinak génjei is, átmentődött a mi világunkba hiszen, ha megváltozva is, de tovább létezik minden. „Az emberi értelem határán túl” című könyvemben már kifejtettem, hogy az előttünk létező világban az állatok beszéltek, a madaraknak pedig, a szárnyuk mellett karjuk is lehetett. Hiszen a Hinduk még mindig egy négykarú elefánt előtt hódolnak. Ezen kívül, valamiféle orvossággal már mink is megváltoztathatjuk testünk formáját. A contergán gyermekek végtaghiánnyal születnek, vagy pedig művi fogamzással, klónozással már mink is szaporodhatunk. Ezután már nem kell sok fantázia ahhoz, hogy elképzelhessük az előttünk létező, és a mai világ különbségét. Nem beszélve arról, hogy az előttünk létező világban az állatok sem falták fel egymást. Ezt a Biblia Édenkert szimbóluma bizonyítja, ahol minden állat szelíd volt. Tehát a „Paradicsom” fogalma nem más, mint az előttünk létező világ bizonyítása. Ezen kívül Énok „Látások Könyve” még azt is elénk tárja, hogy micsoda különleges pusztító folyamatot hajtottak tudományaikkal azon lények véghez. Hiszen világuk megsemmisülése után az átmentődött lét csírájából, az újjá alakult növény és állatvilág mellett, Ádám és Évából, még kilenc generáció származott Noéig, ami közben tovább folytatódott a Föld felületének szakaszonkénti megsemmisülése, ami a vízözönnel fejeződött be. Ezt a Biblia; „Kiűzetés a Paradicsomból” szövege a legérthetőbben tárja fel, mert Ádám és Éva kettős szaporodásának megvalósulása után pusztásággá vált az, aminek zöldellő, termő vidéknek kellett volna maradnia. Ez a szakaszokban történő megsemmisülési folyamat, egy olyan történés volt a földfelület viszonylatára vonatkoztatva, ami egyedülálló,
12 | 13

«első ‹előző 12-13 14-15 16-17 18-19 következő› utolsó» | 1- ... 10- ... 20- ... 30- ... 40- ... 50- ... 60- ... 70- ... 80- ... 90- ...