# 3.1. A kutatás újdonsága

Az elvégzett kutatás újdonsága és előnye mindkét említett vizsgálattal kapcsolatban az volt, hogy nem csak a pedagógusok attitűdvizsgálatára támaszkodott vagy kifejezetten a tanulók vélt vagy valós teljesítményére. Ráadásul a teljesítmény, mint fogalom további kérdéseket vetett fel és alapos definiálásra szorult. Mivel már sok kérdésre óvatlanul a kötet elején választ kap az olvasó, akkor nem titkolható el, hogy az elvégzett kutatás során az SNI-s tanulók teljesítményét feltárt, standardizált tesztek eredményeit jelentették a vizsgálati protokolloknak megfelelően.

Ez egy olyan döntés volt, amit meg kellett hozni már a kutatás elején és mintegy jóvátételként egy teljes pedagógus továbbképzési programból egy komplett napot fejlesztettünk a teljesítményértékeléssel kapcsolatban.

Azért jóvátétel, hiszen tudjuk azt, hogy a teljesítmény ilyen szintű leegyszerűsítése csak is a kutatás során alkalmazott módszertanával igazolható. Hiszen 5861 gyerek teljesítményének vizsgálata, mint azt a későbbiekben látni fogjuk, akár kettő vagy négy teljesítménytényező esetében is a rendelkezésre álló erőforrásokkal és eszközökkel kezelhetetlen mennyiségű adat lett volna. Bár nem lehet kifogás, de a kutatást saját informatikai eszközökön és saját költségen történt, így az erőforrások ezt tették lehetővé. Tekintve, hogy a törvények szerint meghatározott és standardizált teszteket használtuk, a levont következtetések érvényes mérőeszközök felhasználásával kapott eredményeken alapulnak Annak ellenére, hogy nyilván számos ponton lehetett volna csiszolni, kiegészíteni a teljesítményre vonatkozó részt. Emellett statisztikai elemző eljárásokkal gyűjtött (inklúziós index, pedagógus attitűd, tanulói teljesítmény) adat bemutatása, összevetése is megtörtént, ami tovább erősítette a levonható következtetések helyességét, habár mélyfúrás jellegű vizsgálatot nem tett lehetővé.

A kutatás egyik kérdésfelvetése volt az is, hogy a pedagógus miként járul hozzá az integrációhoz az attitűdjével. Láthatóvá vált az is, hogy az intézmények szintjén az integráció törvényileg megszabott, illetve hogy az SNI diagnosztikája is szabályozott folyamat. A kutatásnak tehát indokoltan tárgya volt törvények által felépített rendszer áttekintése, „különösen fontos a beválás és a jogi előírásoknak és standardoknak való megfelelés világos megkülönböztetése. Egy pedagógiai rendszer vagy oktatási program megfelelhet releváns a jogi előírásoknak és szakmai standardok mindegyikének, de a gyakorlatban mégsem válik be, többek között azért, mert a szakmai standardok nem képesek tükrözni azt a komplexitást, amely a gyakorlatot jellemzi” (Halász, 2012:15). Természetesen ez a korábban feltárt nehézségek mellett történt, amivel számolni kellett a kutatás fogalmi kereteinek tisztázása során, hiszen a fogalmi dichotómia (Csépe, 2008) már régóta a hazai SNI integráció sajátja.

Az attitűd vizsgálata próbálta megválaszolni, hogy mi egyáltalán maga a fogalom neveléstudományi megfelelője, ugyanis ha már tudjuk a fogalmat, akkor beazonosítható, hogy az attitűdök közül melyek azok, melyek sikeressé teszik a befogadást. Jelen kutatás annak feltárására vállalkozott, hogy a törvény[4] által megszabott vizsgálatok során kapott mérési eredményeket, melyek bejósolják az iskolai előmenetel pályaívét és a tanulói hatékonyságot, összevesse a gyakorlati tapasztalatokkal, azaz, hogy valóban ennek megfelelően teljesít-e a vizsgált tanuló. Másképpen fogalmazva, hogy a feltárt képességprofilnak megfelelően fejlődik-e a tanuló vagy az elvárható szint alatt teljesít-e a hazai integrációban. A tanulói teljesítmény mérésére ebben az esetben a szakértői bizottságok számára ajánlás és protokoll (Nagyné, 2015) is létezik, illetve törvényekkel megszabott eszközökkel történik, ezért ezt nem kellett újra felfedezni. Így a mérések körülményei és az eredmények értelmezési tartománya meghatározott és rendeleti szinten is szabályozott. Indokolt volt tehát ezeket az eredményeket párhuzamba állítani adott intézmények elfogadó szemléletének mértékével, illetve a pedagógus attitűd mérésének eredményeivel. Ez, mint később látni fogjuk, nem is volt annyira egyszerű és maradéktalanul sikeres.

____________________

[4] 15/2013. (II. 26.). EMMI rendelet 22. § (3) bekezdése. URL: https://bit.ly/3nbKUZO

Ambrus Attila József (szerk): Vida Gergő: Róluk, de nélkülük : Kategóriák fogságában : A tanulási zavarral küzdő gyermekek kategorizálásának diagnosztikus nehézségei. Soproni Egyetem, Benedek Elek Pedagógiai Kar, Sopron, 2022
A szerkesztés lezárása és a kötetben előforduló webes hivatkozások legutolsó ellenőrzési időpontja: 2022. január 31.
CC BY-NC-ND 4.0, Nevezd meg! – Ne add el! – Ne változtasd!