Az őserdőben

Őserdei életéről leghivatottabban maga számol be Egy nap a láthatatlan házban című, magyarul is olvasható kötetében. Eszményképe, gyanítom, Albert Schweitzer lehetett, az orvoslástól az orgonálásig, csak hát az ő Lambarénéja nem Afrikában volt, Latin-Amerikában próbálta megteremteni. A brazil állampolgárságot ugyan sose szerezte meg, "ehhez külföldi doktorátus nem elég, be kell bizonyítanom, hogy tudok írni-olvasni és e célból a bíró előtt lemásolni a törvénykönyv egy paragrafusát. Erre nem vagyok hajlandó. Passzusom tehát nincs, és Európába különben se mernék utazni, attól tartok, nem jövök vissza..." Ilyen hosszú távollét után is szüntelen gyötörte a honvágy; s e kétségkívül sikeres, anyagilag már független és messziről oly harmonikusan teljesnek, a szabad természetben helyét meglelt, szabadnak és boldognak látszó ember meghitt óráiban írott leveleiből kilángol a hazátlanság gyógyíthatatlan fájdalma. "Köszönöm a budapesti fényképeket, kirakom őket, és azt játszom, amit Proust bácsi talált ki: keresem az eltűnt időt - körmölte apró, szabályos betűivel a vékony, finom légipapíron. - Ideteszem magam elé a Nemzeti Színházat, mintha arra várnék, mikor lépsz ki a kiskapun, majd megkísérlem, vajon eligazodom-e még. Tizennyolcban költöztünk el, azóta nem jártam ott... Balra indulok, az Oktogon felé. Tudtommal az Erzsébet körúton születtem, illenék fölismernem." Legszívszorítóbb azonban a magyar szó iránti nosztalgiája. "Hiába tanultál meg tizenkettőt, érezni csupán egy nyelven lehet. Az állattal, időjárással, növényekkel csakis az anyanyelveden tudsz beszélni. A halállal legkivált." Máskor kibogarássza neki küldött riportgyűjteményemből a számára újszerű kifejezéseket, pl. villanyrendőr, terelőtábla, felvonulási barakk, sóder, fájront, s végképp nem érti, mi a meós, ostorlámpa, dukkózás, maszek. Aztán meg, oldalt, keresztbe írva, nyilván utólag: "Segíts, hogy mondják nálatok azt a gomba és egy algaféleség symbiózisából álló mohaszerű izét, ami a fák északi oldalán terem, a lichent?" Keresgéltem, böngésztem szakmunkákban, lexikonokban, szótárakban. míg rábukkantam: zuzmó. És: "Képzeld, a múltkor hiába törtem a fejem hétfőtől szombatig, nem jutott eszembe az hogy hüllő."

[Lénárd-index] [Lénárd-szeminárium] [előző részlet] [következő részlet]