Ady Endre: SZENT MARGIT LEGENDÁJA Vallott nekem a Nyulak-szigete Regék halk éjén. Ime, a titok: Királyi atyja klastromba veté Legendák szűzét, fehér Margitot. Álom-leány volt: egy fojtott sikoly. Ájulva hullt egy durva szó miatt. S robogtak a királyi udvaron Hajrázó, vad, bozontos férfiak. Nyugatról várt sokáig valakit. Nem vadbajszu, lármás mokány nagy úr, Dalos, törékeny, halk fiú legyen, Asszonyos, kósza, könnyes trubadur. Már régen várt s megbénult a szive. Zúgott a vár, prüszkölő kún lovak Hátán érkeztek hetyke magyarok. Ő nem jött: egy csöndes álom-lovag. Ő nem járt a Duna táján soha, Egy halk dalú és halk csókú legény. És Jézusnak áldozák Margitot, Ki ott halt meg a Nyulak-szigetén. Ady Endre Összes Versei Szépirodalmi Könyvkiadó Budapest 1961 89-90.o.