# 1.2.5. Kikre irányul a fejlesztőpedagógus tevékenysége

1. A Beilleszkedési, Tanulási és Magatartási nehézséggel (BTM), teljesítmény-és viselkedési zavarokkal küzdő gyermekekre, tanulókra (motoros, mentális, szocializációs és emocionális téren)

Fogalom: az a különleges bánásmódot igénylő gyermek, tanuló, aki a szakértői bizottság szakértői véleménye alapján az életkorához viszonyítottan jelentősen alulteljesít, társas kapcsolati problémákkal, tanulási, magatartásszabályozási hiányosságokkal küzd, közösségbe való beilleszkedése, illetve a személyiségfejlődése nehezített vagy sajátos tendenciákat mutat, de nem minősül sajátos nevelési igényűnek.

2. A sajátos nevelési igényű (SNI) gyermekek esetében részképességek fejlesztésével a gyógypedagógussal együttműködve foglalkozik, nem rehabilitációs jelleggel.

Fogalom: az a különleges bánásmódot igénylő gyermek, tanuló, aki a szakértői bizottság szakértői véleménye alapján mozgásszervi, érzékszervi, értelmi vagy beszédfogyatékos, több fogyatékosság, együttes előfordulása esetén halmozottan fogyatékos, autizmus spektrum zavarral vagy egyéb pszichés fejlődési zavarral (súlyos tanulási, figyelem- vagy magatartásszabályozási zavarral) küzd. (2011. évi CXC. törvény a nemzeti köznevelésről)

A sajátos nevelési igényű tanulók különleges gondozási igénye biológiai, pszichológiai és szociális tulajdonság-együttes, amely a tanuló nevelhetőségének, oktathatóságának, képezhetőségének az átlagtól eltérő jellegzetes különbségeit fejezi ki.

A gyermekek, tanulók között fennálló különbségeket az oktatási intézmények a helyi pedagógiai programok kialakításakor veszik figyelembe.

A sajátos nevelési igény kifejezi:

- a gyermek, tanuló fogyatékosság által okozott részleges vagy teljes körű módosulását az életkori sajátosságok fejlődési struktúrájában érzékszervi működés és mozgáskivitelezés terén);
- az iskolai tanuláshoz szükséges képességek részleges vagy teljes kiesését, fejletlenségét, lassúbb ütemű és az átlagtól eltérő szintű fejleszthetőségét (tanulási zavar – diszlexia, diszgráfia, diszkalkulia, diszpraxia –, a figyelem és aktivitás zavarai, az emlékezet zavarai, a gondolkodás zavara, a beszéd zavara);
- a szociális adaptáció zavarait;
- a környezeti hátrányból adódó teljesítmény problémákat mutató gyermekeknél.

A sajátos nevelési igényű gyermekek közoktatási intézményei az úgynevezett szegregált intézmények, amelyek gyógypedagógiai, konduktív pedagógiai nevelési-oktatási intézmények, ebben az esetben a fogyatékosság típusának megfelelően létrehozott óvoda, általános iskola, középiskola, szakiskola, készségfejlesztő szakiskola, előkészítő szakiskola, kollégium szolgálja a gyermekek és tanulók ellátását.

A SNI gyermek és tanuló részt vehet a nem sajátos nevelési igényű gyermek és tanulók oktatását és nevelését szolgáló intézményekben integrált folyamatban, amelyet gyógypedagógiai integrációs oktatásnak nevezünk. Ezek az úgynevezett integráló intézmények (többségi óvodák, iskolák).

A 2011. évi CXC. törvény a nemzeti köznevelésről felállítja azokat a kategóriákat, melyekben a pedagógiai folyamatokban a gyermek helyzete, képességei alapján úgynevezett kiemelt figyelmet igényelnek, és nem elegendőek az általános pedagógiai módszerek, úgynevezett különleges bánásmódban kell részesíteni őket fejlődésük érdekében.

„…kiemelt figyelmet igénylő gyermek, tanuló csoportjai,:

1. különleges bánásmódot igénylő gyermek, tanuló:
   - a.a. sajátos nevelési igényű gyermek, tanuló,
   - a.b. beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő gyermek, tanuló,
   - a.c. kiemelten tehetséges gyermek, tanuló,

2. a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény szerint hátrányos és halmozottan hátrányos helyzetű gyermek, tanuló…”

A tananyagra így hivatkozzon: Ambrus Attila József (szerk.): Závoti Józsefné: A fejlesztőpedagógia alapjai. Soproni Egyetem Kiadó, Sopron, 2023
A szerkesztés lezárva: 2023. április 1. | Licenc: CC BY-NC-ND 4.0, Nevezd meg! – Ne add el! – Ne változtasd!
ISBN (html) 978-963-334-476-7 | ISBN (pdf) 978-963-334-475-0 | DOI 10.35511/978-963-334-475-0